Nem egészen vízválasztó harmadik nap
Nem egészen vízválasztó 2013.03.17 negyedik nap. nagyobb térképen való megjelenítése
Gőzünk sincs milyen hideg volt, de a zsákban kellemes idő uralkodott. Reggelizés közben viszont fázik a kezünk, meg a víz is megfagyott a táskában (utólag megnéztem a Kojsói-tető adatait: mindkét éjjel -14, nappal -10 és -8 fok volt).
Hajnalhasadtakor vesszük föl a zsákokat. A tetőig talpak nélkül megyünk, elég meredek a hegyoldal. Első célpontunk a Solymári- (Folkmari) szikla. A nap kellemesen süt, ha lehet még tisztább az ég, és szinte szélcsönd van. Némi hullámzás után mélyen leereszkedünk a nyeregbe majd nekilátunk a mászásnak. Fent már látszik a látványos kiszögellés. Az út meglehetősen meredek és helyenként oldalazik is, ezt nem szereti a hótalp, meg féltjük is őket, inkább lecsatoljuk és úgy megyünk tovább Szerencsére nincs olyan nagy hó, általában lábszár középig ér, csak a tetőn fújt össze a szél nagyobb halmokat. Csodás a kilátás: alattunk Kojsó kis települése, körülöttünk hegyek. A távolban ma is látszik a Magas-Tátra, de nem olyan élesen, mint tegnap. Üldögélünk kicsit a köveken és észrevesszük, hogy mélyen alul egy hegyikecske legel lehetetlen helyen. Dobok felé követ, hogy lássam mi lesz a reakciója, de lőtávolon kívül vagyok, és ő is tudatába van ennek. Nyugodtan rágcsál tovább.
![](http://2.bp.blogspot.com/-cgc6tlqTOxQ/UYPn7nHgmPI/AAAAAAAAON0/7AWZwVy-ltA/s400/P1050113s.jpg) |
Turniska (fotó: Őrsi Bálint) |
![](http://4.bp.blogspot.com/-L-w8_BiOmZM/UYPn7c-piiI/AAAAAAAAONw/SUwQLT3gxP8/s400/P1050118s.jpg) |
Reggel az Érchegységben (fotó: Őrsi Bálint) |
![](http://3.bp.blogspot.com/-TYHTZybkH6U/UYPoDaPcKRI/AAAAAAAAOOE/fW1kP3hQh9I/s400/P1050125s.jpg) |
Szélnyomok (fotó: Őrsi Bálint) |
![](http://2.bp.blogspot.com/-tdKYAdC6OlE/UYPoOq3PR8I/AAAAAAAAOOU/51taUo6eYkc/s400/P1050139s.jpg) |
Folkmari-szikla (fotó: Őrsi Bálint) |
![](http://3.bp.blogspot.com/-wXEaI3KftMY/UYPoaDnDL0I/AAAAAAAAOOk/ZzzA3ZJMHYM/s400/P1050147s.jpg) |
Hótorlaszok a szikla tetején (fotó: Őrsi Bálint) |
![](http://3.bp.blogspot.com/-k5WVWeODuvc/UYPoUMjEe4I/AAAAAAAAOOc/cNViJwYjGwk/s400/P1050141s.jpg) |
Kilátás Kojsóra (fotó: Őrsi Bálint) |
A túloldali nyeregig a tanösvény táblát követjük, aztán jelzetlen szekérutakon levágjuk a sárga sáv nagy kanyarját. Kedves rétek fogadnak minket, remek kilátást nyújtva Kassahámor felé. Egy vadásszal is találkozunk, de nem sokat törődünk egymással. Ahogy ereszkedünk lefelé úgy vékonyodik a hóréteg, végül elrakjuk a talpakat és lesétálunk a közúthoz. Ahhoz, hogy tervezni tudjunk meg kell tudni mikor megy busz Kassára. A megállóban csak az ellentétes irány menetrendje van kint, míg kiderül mik a lehetőségek tízóraizunk egyet.
![](http://3.bp.blogspot.com/-HJG9cSe6XZQ/UYPofe-FVBI/AAAAAAAAOO4/1mb1fOA2MOE/s400/P1050178s.jpg) |
Akik a túrát elkövették... (fotó: Őrsi Bálint) |
![](http://3.bp.blogspot.com/-Hb7hqJaaEOE/UYPomCRf3jI/AAAAAAAAOPE/slax0HWPyUs/s400/P1050180s.jpg) |
Átkelés a réten (fotó: Őrsi Bálint) |
Szerencsések vagyunk fél öt tájékában indul érkezik az egyetlen járat, ami 40 perccel a vonat indulása előtt ér az állomásra. Indulhat a második kör, csak találjunk egy házat, ahova beadhatjuk a táskákat. Ez nem is olyan könnyű, mert a tározó partján lévő faházakat tavasztól őszig szokás használni, korán van még. A közeli étterem is csak március végén nyit. Végül egy lakott vityillót találunk, ahol egy idősebb úr a megőrzést, míg mi odavagyunk. Kézbe a hótalp, meg Bálint vászonszatyra, irány a Sivec.
Kijárt az út, több emberrel is találkozunk fölfelé. Könnyű és látványos célpont a sziklacsúcs, népszerű is. Úgy egy óra múlva már a csúcs szikla-taraján egyensúlyozunk. Hasonlóan fenséges a kilátás, mint a Folkmari-ról, csak itt már a Hernád tározóját is megcsodálhatjuk. Üldögélünk egy darabig, és csemegézünk. A fák, mint ezernyi szög beleverve a földbe, az erdei utak remekül kirajzolódnak. Elmélázunk azon, hogy otthon ez hiányzik: nincs igazán nagy kiterjedésű hegységünk. Itt amerre nézek, csak hegyet látok. Otthon a legtöbb kilátó a hegyről a síkra nyílik, vagy részben, vagy teljesen.
Visszatérünk a faházakhoz, megköszönjük az őrzést és keresünk valami étteremfélét. Egyet találunk nyitva, ami nem túl olcsó. Egy leves egy sültkrumpli, meg egy csésze tea belefér, és a buszig hátralévő óra is kellemesen telik napsütötte helyünkön.
A buszon aztán már nem történik semmi említésre méltó, minden megy a maga kerékvágásában. Azért a tömegközlekedésnek megvan az az előnye, hogy pihenhet az ember, nem kell fáradtan a vezetésre koncentrálnia. Miskolci gyorsunk bár késik, de nem számít, úgyis Bálintnál alszok és reggel egyből megyek munkába.
-VÉGE-
Linkek:
Nincsenek megjegyzések:
Megjegyzés küldése